Механізми державно-приватного партнерства на місцевому рівні - Оліярник, В. В.; Бірюшов, Д. М. (Ефективність державного управління, 2024)
Розглянуто питання розвитку форм і методів державно-приватного партнерства за участю місцевого (муніципального) громадського рівня влади, який найтісніше пов’язаний із громадськістю, інтересами громадян та стейкхолдерів. Метою дослідження є пошук способів вирішення проблеми досягнення ефективності державно-приватного партнерства в Україні на основі аналізу експертних думок та кращих практик світового досвіду. Запропоновано вектори покращення вітчизняних механізмів державно-приватного партнерства для локального рівня. Зокрема, наголошено на необхідності виваженого та системного підходу, що враховує співвідношення "ціна-якість" та імплементацію громадського контролю. Окреслено важливі компоненти структур державно-приватного партнерства, представлено ключові застереження та потенціальний вплив суперечностей, визначено перспективи подальших досліджень – зокрема, у межах парадигми n-ланкової спіралі. Дослідження ґрунтується на положеннях теорії державно-приватного партнерства та її окремих аспектах та проведено з використанням системного та структурно-рівневого підходу. Автори сформулювали низку принципів, з якими муніципалітет повинен бути ознайомлений перед початком планування співпраці у межах ДПП: структура проекту визначає ступінь участі приватного сектору в базовому проекті, а належний розподіл ризиків між сторонами є ключовим чинником успіху проекту. З’ясовано, що ДПП мають потенціал для забезпечення муніципалітетів високоякісною, економічно ефективною інфраструктурою, використовуючи при цьому приватне фінансування для розширення кількості інфраструктури, яку можна надати в межах тих самих фінансових обмежень, за умови, що вони належно розроблені та реалізовані. З огляду на аналіз витрат і вигод, державно-приватне партнерство (ДПП) може допомогти муніципалітетам надавати якісніші, надійніші послуги за нижчою ціною, ніж вони могли б надавати лише державним сектором. ДПП можуть пришвидшити розбудову інфраструктури, підвищити ефективність державних послуг і заохотити творчі рішення, які краще відповідають потребам користувачів, ніж часто неефективне надання державних послуг шляхом використання приватних знань, праці та фінансових ресурсів.