Теоретико-методологічні засади удосконалення механізмів надання соціальних послуг на основі європейських стандартів соціального захисту населення - Загорський, В. С.; Ліпенцев, А. В.; Лужецька, Н. Т. (Ефективність державного управління, 2025)
У межах дослідження проаналізовано ключові аспекти функціонування сфери соціальних послуг як фундаментальної складової частини системи соціального захисту населення в Україні. Особливу увагу приділено аналізу нормативно-правової бази, інституційної структури, а також практичних аспектів організації надання соціальних послуг. Вивчено сучасний стан системи соціального забезпечення як на загальнодержавному, так і на місцевому рівнях. Окреслено основні етапи розвитку вітчизняної моделі соціального обслуговування, з акцентом на зміни, що відбувалися в контексті реформ останніх років. Виявлено ключові проблеми, з якими стикається національна система соціального захисту, зокрема: обмеженість фінансових, кадрових і матеріальних ресурсів; слабка інтеграція між установами; нерівномірний розподіл послуг між регіонами; низький рівень оплати праці фахівців; недостатня якість послуг і обмежений доступ до них для вразливих категорій населення. Окремо досліджено базові підходи, на яких ґрунтується європейська політика у сфері соціальних послуг, що має на меті забезпечення прав людини, соціальної інклюзії та рівного доступу до послуг. Розглянуто джерела правового регулювання, які формують європейські соціальні стандарти. Обґрунтовано потребу адаптації європейського досвіду до українських умов шляхом імплементації принципів децентралізації, державно-приватного партнерства та орієнтації на потреби отримувачів послуг. Такий підхід сприятиме підвищенню ефективності надання соціальних послуг, зміцненню соціальної справедливості й поступовій інтеграції України в європейський соціальний простір. Запропоновано концептуальні засади вдосконалення механізмів надання соціальних послуг. Вони передбачають реформування інституційної моделі соціального захисту, розвиток системи соціального замовлення, впровадження індикаторів якості послуг, а також активізацію партнерської взаємодії між державними структурами, органами місцевого самоврядування та недержавними організаціями. Окремо акцентовано увагу на необхідності оптимізації соціальних послуг відповідно до специфічних потреб кожної громади.