Механізми протидії дезінформації в умовах воєнного стану - Карпенко, О. В. (Ефективність державного управління, 2025)
Визначено маніпулятивні інструменти впливу дезінформації на масову свідомість, які формують викривлені уявлення про політичні, соціальні та економічні процеси, що створює загрозу національній безпеці в умовах збройної агресії проти України. Констатовано, що соціальні мережі є головним об’єктом інфільтрації фейкових наративів, що посилює вразливість інформаційного простору. Наголошено на пріоритетності інформаційних загроз, які виникають під час застосування військових та невійськових складових комбінованих методів ведення гібридних воєн. Удосконалено класифікації мережевого простору (за популярністю користувацького контенту шляхом виділення чотирьох основних сегментів: "соціальні знання", "соціальна комерція", "соціальні медіа" і "соціальні мережі") та ведення інформаційних воєн (за способом впливу на масову свідомість: "м’яка сила", "жорстка сила", "розумна сила"). Проаналізовано практичні підходи до протидії дезінформаційній інфільтрації у країнах ЄС, які зосереджуються на боротьбі з незаконним контентом і кіберзлочинністю. Обґрунтовано необхідність формування в Україні комплексної системи організаційно-правових, соціально-економічних, інформаційно-комунікативних (ідеологічних, ціннісних, смислових) та технологічних механізмів протидії дезінформаційній інфільтрації. Доведено, що для боротьби зі сфабрикованими наративами й деконтекстуалізацією їх змістів потрібно використовувати цифрові інструменти протидії інфільтрації, які мінімізуватимуть темпи й обсяги поширення дезінформації в інформаційному просторі. Запропоновано впровадження обов’язкових фільтрів блокування, алгоритмів моніторингу, посилення регуляції діяльності медіаплатформ, розвиток спільнот фактчекерів, запровадження санкцій щодо поширювачів небезпечних матеріалів і створення умов для підвищення інформаційної стійкості населення.