Трудова та службова діяльність в органах безпекового сектору: парадигми розподілу повноважень та особливості адміністративних процесів і процедур - Калашник, Н. С.; Холонівець, К. Є. (Ефективність державного управління, 2026)
Здійснено комплексний аналіз трудової та службової діяльності в органах безпекового сектору України крізь призму сучасних парадигм розподілу повноважень та особливостей адміністративних процесів і процедур. Актуальність дослідження зумовлена трансформаційними процесами у сфері публічного управління, євроінтеграційним курсом України та необхідністю підвищення ефективності функціонування сектору безпеки і оборони за умов зростання безпекових викликів. Обґрунтовано, що службова діяльність у безпековому секторі має публічно-правовий характер і відрізняється від трудової діяльності особливим правовим статусом суб'єктів, підвищеними вимогами до дисципліни та спеціальними процедурами проходження служби. Визначено, що сучасна модель розподілу повноважень у безпековому секторі має гібридний характер і поєднує ієрархічні, функціональні та мережеві підходи, що дає змогу забезпечити баланс між централізацією управління та гнучкістю прийняття рішень. Проаналізовано адміністративні процеси і процедури як ключовий інструмент реалізації владних повноважень. Встановлено, що їх уніфікація та розвиток пов'язані з імплементацією положень Закону України "Про адміністративну процедуру", який закріплює базові принципи адміністративної діяльності. Водночас підкреслено, що специфіка безпекового сектору зумовлює необхідність застосування спеціальних процедур, пов'язаних із оперативною діяльністю, обмеженим доступом до інформації та підвищеними вимогами до швидкості прийняття рішень. Окрему увагу приділено механізмам забезпечення законності, зокрема адміністративній відповідальності та судовому контролю, що реалізуються на основі Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України. Доведено, що ці інструменти є важливими гарантіями дотримання прав і свобод людини у сфері безпеки. Унаслідок дослідження визначено основні проблеми та напрями вдосконалення діяльності органів безпекового сектору, зокрема необхідність гармонізації нормативного регулювання, розвитку адміністративних процедур, посилення міжвідомчої координації та впровадження цифрових технологій. Зроблено висновок, що підвищення ефективності адміністративних процесів і процедур є ключовою передумовою забезпечення національної безпеки та сталого розвитку держави.