Зміни архітектоніки ландшафту екологічної безпеки в умовах воєнного конфлікту - Копій, Л. І.; Гнатів, І. Р. (Ефективність державного управління, 2026)
Розглянуто теоретичні та прикладні аспекти трансформації архітектоніки ландшафту екологічної безпеки в умовах воєнного конфлікту з урахуванням сучасних викликів, що постали перед Україною. Узагальнено підходи до трактування екологічної безпеки як складної багаторівневої системи, що функціонує в межах ширшого безпекового середовища та зазнає істотних змін під впливом військових дій, техногенних руйнувань і інституційної дестабілізації. Проаналізовано сучасні наукові дослідження та міжнародний досвід щодо оцінки екологічних наслідків воєнних конфліктів, зокрема у країнах Близького Сходу. Доведено, що в умовах війни відбувається глибинна трансформація архітектоніки екологічної безпеки, яка проявляється у переході від ієрархічної, відносно стабільної моделі до поліцентричної, фрагментованої та динамічної системи з високим рівнем невизначеності. Обґрунтовано, що воєнний конфлікт виступає ключовим драйвером зміни характеру екологічних загроз – від локалізованих до комплексних, каскадних і транскордонних, що істотно ускладнює процеси управління та реагування. Визначено основні напрями трансформації ландшафту екологічної безпеки, зокрема: зміну джерел загроз (з домінуванням військових чинників), фрагментацію просторової структури ризиків, розширення кола суб'єктів управління за рахунок міжнародних організацій і громадського сектору, а також зміщення акцентів з превентивного управління на кризове реагування. Встановлено, що наслідки воєнних дій мають довгостроковий характер і формують так звану "токсичну екологічну спадщину", яка впливає на сталий розвиток територій. Обґрунтовано доцільність впровадження інтегрованих підходів до управління екологічною безпекою, що передбачають використання сучасних технологій моніторингу, посилення інституційної взаємодії та орієнтацію на принципи сталого післявоєнного відновлення. Результати дослідження можуть бути використані для вдосконалення державної політики у сфері екологічної безпеки та формування ефективних механізмів відновлення довкілля.